ТЕОРЕТИЧНІ ЗАСАДИ ФОРМУВАННЯ ПРАВОВОЇ КУЛЬТУРИ МАЙБУТНІХ МЕНЕДЖЕРІВ ОСВІТИ - ШВАРДАК, Маріанна (ГУМАНІТАРНІ СТУДІЇ : ІСТОРІЯ ТА ПЕДАГОГІКА, 2026)
У статті досліджено актуальну проблему, пов’язану з розбудовою правової держави в Україні та необхідністю формування високого рівня правової культури в суспільстві. Зазначено, що освітня сфера відіграє ключову роль у цьому процесі, а менеджери освіти, як її керівники, є відповідальними не лише за ефективне управління, а й за формування правосвідомості в усіх учасників освітнього процесу. Метою роботи є розкриття теоретичних засад формування правової культури майбутніх менеджерів освіти. На основі аналізу наукових джерел, правову культуру майбутнього менеджера освіти визначено як складну, багатокомпонентну систему, що є інтегративною якістю особистості. Вона охоплює сукупність правових знань, переконань, цінностей та вмінь, що дозволяють орієнтуватися у правовому полі та ефективно вирішувати професійні завдання. У статті виділено три ключові компоненти цього феномену: когнітивний, що включає знання основних галузей права; емоційно-ціннісний, який відображає ставлення до права як до соціальної цінності; та поведінковий, що проявляється у правомірній діяльності та готовності захищати права. Обґрунтовано, що найбільш ефективною стратегією формування правової культури є інтегративний підхід, який об’єднує елементи системного, компетентнісного та особистісно-орієнтованого підходів. Системний підхід забезпечує цілісний вплив на всі компоненти правової культури, компетентнісний – орієнтує на практичний результат (формування правової компетентності), а особистісно-орієнтований – враховує внутрішні мотиви та інтереси здобувача вищої освіти. Досліджено комплекс педагогічних умов, від яких залежить ефективність цього процесу. Серед них виділено: інтеграцію правових знань у професійну підготовку, що передбачає вивчення правових аспектів управління в контексті фахових дисциплін; створення правового освітнього середовища, яке ґрунтується на принципах демократії та академічної доброчесності; застосування активних та інтерактивних методів навчання (кейс-стаді, рольові ігри, тренінги); а також організацію цілеспрямованої правової практики, що включає стажування та участь у правоосвітніх проєктах. Таким чином, у статті комплексно розкрито теоретичні засади формування правової культури майбутніх менеджерів освіти, що створює міцну основу для подальших досліджень. Визначено, що отримані результати можуть бути використані для розроблення та експериментальної перевірки конкретних методик і технологій, що ґрунтуються на інтегративному підході.